(untitled) (Серія: Історія. Політологія, 2024)
У статті розглядається коло питань, пов’язаних з описами Харкова здійсненими європейськими і російськими мандрівниками у останній чверті XVIII – у першій половині ХІХ ст. Основою для наукової розвідки стали подорожні записки англійців, німців, французів, росіян, які відвідували регіон у зазначений проміжок часу, зокрема: І. Вернета, В. Зуєва, В. Ізмайлова, П. Сумарокова, І. Долгорукого, Й. Коля, Й. Блазіуса, Е. Хендерсон, А. Оммер де Гелль та ін. Особливістю подорожніх записів є суб’єктивний характер описів, відсутність чіткої структури й нерівномірність щодо викладу матеріалу. З’ясовано, що у тревелогах мандрівники акцентують увагу на кількох аспектах, пов’язаних з Харковом, а саме – історії заснування, загальних описах міських ландшафтів, особливостях економічного розвитку, тощо. Побіжно, ними висвітлювався й етнічний склад населення. Мандрівниками зафіксовано умовний поділ міста на чотири частини: Міську, Подільську, Захарківську, Залопанську і подано їх докладні описи. Серед істотних недоліків міського простору Харкова визначалися: брак будівельних матеріалів, що стримувало архітектурну еволюцію міста, відсутність судноплавної річки, яка уповільнювала економічний розвиток і встановлення тісних і сталих торгівельних зв’язків з іншими регіонами імперії, не облаштованість шляхів сполучення, міського простору, нерозвиненість сфери обслуговування. Побіжно, ними висвітлювався й етнічний склад населення, якому у подорожніх записках не приділялося достатньо уваги.