(untitled) (Серія: Історія. Політологія, 2025)
У статті на прикладі України та Великобританії проаналізовано публічну дипломатію як ключовий інструмент «м’якої сили» у формуванні міжнародного іміджу держави та її конкурентоспроможності. Досліджено еволюцію поняття «сили» та обґрунтовано, що ефективність зовнішньої політики вимагає синергії «жорсткої» та «м’якої» сили, де публічна дипломатія виступає мостом, що поєднує національні інтереси із міжнародним сприйняттям. На прикладі досвіду України в умовах повномасштабної війни, продемонстровано трансформацію культури та лідерства Президента України у стратегічний ресурс, що забезпечує країні перевагу в глобальній інформаційній війні (кейс мозаїки «Боривітер»). Проведено аналіз британської моделі «м’якої сили», її інституційних основ (British Council, BBC World Service) та стратегічного, довгострокового підходу. Зроблено висновок, що майстерне володіння публічною дипломатією є необхідною умовою для успішного захисту міжнародного іміджу та мобілізації стійкої міжнародної підтримки у XXI ст.