Серія: Право
type: channel
description: Вісник Маріупольського державного університету. Серія: Право Vìsnik Marìupolʹsʹkogo deržavnogo unìversitetu. Serìâ: Pravo Bulletin of Mariupol State University. Series: Law ISSN 2518 – 1319 (Online) Ідентифікатор онлайн-медіа: R40-05782
language: uk
publication name: Серія: Право
issn: 2518-1343
items: Реальність і право: методологічні засновки проблеми
items: Заклади охорони здоров’я як учасники публічних закупівель
items: Допустимість цифрових доказів у кримінальному провадженні: аналіз судової практики
items: Правове забезпечення планування у публічному адмініструванні в Україні
items: Сучасна клептократична модель держави: правовий та економічний аспекти
items: Подолання ейджизму щодо осіб похилого віку як гарантія забезпечення трудових прав
items: Механізми правового захисту переміщених осіб з України в Європейському Союзі: порівняльний аналіз практики Словаччини, Польщі та Німеччини
items: Правовий режим рішення суду: сучасна правова детермінація
items: Обмеження саморегулювання цифрової економіки в умовах правового режиму воєнного стану
items: Інтегрований підхід до викладання дисципліни "Історія права та держави (зарубіжних країн та України)" в умовах модернізації юридичної освіти
items: Критерії справедливості судового розгляду цивільних справ у рішеннях Європейського суду з прав людини
items: Діяльність міжнародних організацій під час післявоєнного відновлення: теорія, практика та перспективи
items: Криптовалюта, як предмет кримінального правопорушення проти власності: національне та міжнародне законодавство
items: Роль і значення логіки у відроджені римського права
items: Проблематика примусової евакуації дітей з районів ведення бойових дій
items: Криміналізація окремих форм колабораційної діяльності в контексті міжнародного гуманітарного права
items: Міжнародно-правовий механізм гуманітарної допомоги як міждисциплінарного інструменту захисту прав людини
items: Співвідношення трудового та цивільно-правового договору: проблеми відмежування
items: Місце і роль органів місцевого самоврядування в системі забезпечення і захисту прав людини в Україні
items: Міжнародно-правовий аналіз забезпечення прав і свобод вимушених мігрантів у країнах Європейського Союзу
items: Щодо ролі антимонопольного комітету України у реалізації державної конкурентної політики
items: Міжнародна співпраця України в інформаційній сфері як об’єктивна потреба в умовах збройної агресії
items: Вплив практики Європейського суду з прав людини на правозастосовну діяльність в Україні: сучасний стан та перспективи
items: Міжнародно-правові засади діяльності УВКБ ООН: сфери компетенції та інституційні обмеження
items: Діалогічний підхід у професійній підготовці правника
items: Рецензія на індивідуальну монографію кандидата юридичних наук Годованика Євгена Валентиновича «Ефективність конституційно-правових норм: теоретико-методологічні аспекти»
items: Рецензия на монографию профессора Б. Г. Розовского «Рынок в ожидании эпохи социализма оцифрованной экономики»
items: Компетенція органів публічної влади у сфері використання та охорони лісового фонду: теоретико-методологічний аналіз
items: Теоретичні підходи до визначення норм міжнародного права, що регламентують судочинство в господарських судах України
items: О научных конференциях в области права и не только

Реальність і право: методологічні засновки проблеми
type: item
description: Увагу до співвідношення реальності і права, яке є частиною фундаментальної проблеми природи права, викликають заяви політичного керівництва рф про вирішення територіальних питань, виходячи з реальності, що склалася в результаті фактичної окупації рф частини України. Мета статті полягає в пошуку відповіді на два взаємопов’язані питання: чи тільки соціальні факти визначають зміст норм права?; чи заслуговує право тільки на функцію відтворення реальності, що склалась в соціальному житті? Зазначається, що відповідь на них залежить від керівної методології. Методологічним засновком теорій, які абсолютизують значення фактичної соціальної дійсності, є натуралізм, який пропонує ідеал наукової раціональності, що витікає із принципу механічної причинності, і передбачає пізнання та обґрунтування явищ безвідносно до моральних або етичних оцінок. Він втілився в юридичних теоріях позитивістського типу, які об’єднані принципом походження права від фактів об’єктивної соціальної дійсності. Їм протистоять теорії непозитивістського типу, які вводять в зміст права морально ціннісні засновки. В ХХ сторіччі набирає популярності методологія постмодерну, що ґрунтується на некласичній філософії. З’являється «новий» імідж права, за яким понятійні межі права розмиваються до правил та практик, що фактично легітимовані суспільством з тих чи інших підстав. Відповідно, втрачаються орієнтири етичної правильності тих норм і дієвості, які мають претензію називатися правом. На думку автора, пізнавальним орієнтиром в цій проблемі має слугувати тезис дуальності права Р. Алексі, за яким право з необхідністю існує не тільки в реальному вимірі авторитетних встановлень та дієвих практик, але і в ідеальному виміри, що містить ціннісні засади та відсилає до моральної правильності. Підкреслюється, що право стоїть до реальності у різних відношеннях: не тільки відтворює фактичну соціальну дійсність, але може випереджати її, або з нею боротися. Підсумовує дослідження висновок: обумовленість змісту права не вичерп…
subject: Статті
  topic: section
subject: реальність і право
  topic: keywords
subject: натуралізм
  topic: keywords
subject: позитивізм
  topic: keywords
subject: некласична методологія постмодерну
  topic: keywords
subject: дуальність права
  topic: keywords
subject: реальний вимір та ідеальний вимір права
  topic: keywords
subject: легітимність
  topic: keywords
subject: reality and law
  topic: keywords
subject: naturalism
  topic: keywords
subject: legal positivism
  topic: keywords
subject: postmodern non-classical methodology
  topic: keywords
subject: dual nature of law
  topic: keywords
subject: real and ideal dimensions of law
  topic: keywords
subject: legitimacy
  topic: keywords
creator: Євген Миколайович Черних
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 126
ending page: 133
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-126-133

Заклади охорони здоров’я як учасники публічних закупівель
type: item
description: У січні 2025 року був прийнятий Закон України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об’єднань юридичних осіб», яким скасовано дію Господарського кодексу України і зобов’язано державні та комунальні заклади охорони здоров’я перереєструватися в державні та комунальні некомерційні товариства. У статті досліджено відмінності між некомерційним підприємством та некомерційним товариством. Вказано на позитивні та негативні риси реформування закладів охорони здоров’я. Зазначено, що медичні заклади в публічних закупівлях можуть виступати як замовниками для закупівлі медикаментів та обладнання, так і виконавцями, що надають медичні послуги. Участь у закупівлях закладів охорони здоров’я регулюється постановами Кабінету Міністрів України, які визначають особливості придбання лікарських засобів та медичних виробів.
subject: Статті
  topic: section
subject: заклад охорони здоров’я
  topic: keywords
subject: публічні закупівлі
  topic: keywords
subject: лікарські засоби
  topic: keywords
subject: комунальні некомерційні товариства
  topic: keywords
subject: державні некомерційні товариства
  topic: keywords
subject: healthcare institution
  topic: keywords
subject: public procurement
  topic: keywords
subject: medicines
  topic: keywords
subject: municipal non-profit associations
  topic: keywords
subject: state non-profit associations
  topic: keywords
creator: Дмитрій Володимирович Телелеков
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 116
ending page: 125
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-116-125

Допустимість цифрових доказів у кримінальному провадженні: аналіз судової практики
type: item
description: Стаття присвячена аналізу судової практики допустимості цифрових доказів у кримінальному провадженні. Відзначено, що в епохою цифрових технологій цифрові докази перетворилися на корисний інструмент у кримінальному провадженні. Встановлено, що відміну від Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, Кримінальний процесуальний кодекс України не містить згадки щодо електронних доказів, а в кримінальній процесуальній доктрині та практиці електронні докази, в залежності від їх змісту, форми та мети створення у кримінальному провадженні відносять до речових доказів або документів. Звернута увагу, що аналізуючи положення ст. ст. 87, 88, 88-1, 89 КПК України законодавець приділяє увагу недопустимості доказів, залишаючи поза увагою саме порядок отримання та визнання допустимості доказів. Акцентовано, що дискусійним є визначення критеріїв (умов, вимог, правила, елементи) допустимості доказів у кримінальному провадженні та підтримано, на думку авторів, найбільш розширене уявлення щодо такої класифікації. Проаналізовано судову практику щодо допустимості визнання цифрових доказів у кримінальному провадженні на прикладі конкретних постанов суду. Розглянуто позицію суду в постанові Об’єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 р. у справі № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20 та відзначено, що суд визнав електронні документи (флеш-накопичувачі № 1386 та 1387) цифровим доказом, копії цифрової інформації замість її оригіналів як допустимих цифрових доказів. Також існує й практика невизнання цифрових доказів як допустимих в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 травня 2018 р. у справі № 397/2588/13-к, провадження № 51-3650км18, постанові Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду від 17 березня 2020 р. у справі №426/12149/17, провадження № 51-112км20. Зроблено висновок, …
subject: Статті
  topic: section
subject: допустимість
  topic: keywords
subject: докази
  topic: keywords
subject: цифрові технології
  topic: keywords
subject: електронні докази
  topic: keywords
subject: цифрові докази
  topic: keywords
subject: Кримінальний процесуальний кодекс України
  topic: keywords
subject: кримінальне провадження
  topic: keywords
subject: admissibility
  topic: keywords
subject: evidence
  topic: keywords
subject: digital technologies
  topic: keywords
subject: electronic evidence
  topic: keywords
subject: digital evidence
  topic: keywords
subject: Criminal Procedure Code of Ukraine
  topic: keywords
subject: criminal proceedings
  topic: keywords
creator: Анна Сергіївна Політова
creator: Таїсія Олександрівна Чехлай
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 104
ending page: 115
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-104-115

Правове забезпечення планування у публічному адмініструванні в Україні
type: item
description: У статті здійснюється аналіз та визначення правового забезпечення планування в публічному адмініструванні через систему нормативно-правових актів, які регулюють організацію, зміст, порядок, засоби, прийоми та способи планування діяльності органів публічної влади, а також стратегічних документів соціально-економічного розвитку на національному, регіональному та місцевому рівнях. Звертається увага, що відсутність єдиного законодавчого акту, який би комплексно регулював застосування планування в публічному адмініструванні, призводить до фрагментарності правового поля. Зазначено, що реалізація планування у публічному адмініструванні передбачає не лише розробку програмних документів з планами діяльності, а й їх практичне втілення, що є неможливим без належного правового забезпечення. Однією зі складових цього можна вважати визначення на рівні закону повноважень органів публічної влади. Підзаконні нормативно-правові акти не містять чітких норм щодо відповідальності за невиконання або коригування планів у разі зміни таких обставин, як воєнний стан. Разом з тим, статтею 19 Закону України «Про державне прогнозування та розроблення програм економічного і соціального розвитку України» передбачено узагальнені норми про відповідальність посадових осіб за порушення цього закону, які мають бланкетний характер. Окрему увагу приділено правовому забезпеченню участі громадськості у процесі планування публічного адміністрування та оцінювання його результативності, що є важливим для демократичного врядування. У Звіті OЕСР «Прогноз регуляторної політики ОЕСР на 2025 рік» справедливо зазначено, що завдяки ретельному плануванню та стратегіям того, як дані будуть збиратися, аналізуватися та діяти, можна покращити використання інструментів політики, які засновані на фактах та базуються на цифрових технологіях, що певною мірою пом’якшить ризики у регулюванні. Належне правове забезпечення планування у публічному адмініструванні є фундаментом для ефективної реалізації компетенцій органів публіч…
subject: Статті
  topic: section
subject: планування
  topic: keywords
subject: публічне адміністрування
  topic: keywords
subject: суб’єкти публічної адміністрації
  topic: keywords
subject: правове забезпечення
  topic: keywords
subject: документ стратегічного планування
  topic: keywords
subject: моніторинг
  topic: keywords
subject: planning
  topic: keywords
subject: public administration
  topic: keywords
subject: public administration subjects
  topic: keywords
subject: legal support
  topic: keywords
subject: strategic planning document
  topic: keywords
subject: monitoring
  topic: keywords
creator: Марія Анатоліївна Пожидаєва
creator: Владислава Сергіївна Кривошеєнко
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 92
ending page: 103
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-92-103

Сучасна клептократична модель держави: правовий та економічний аспекти
type: item
description: В статті аналізуються доктринальні визначення поняття клептократичної моделі держави, а також класифікується механізм її застосування. Запропонована на дискусійний розгляд схема клептократичного механізму державного управління. На думку авторів, відповідно до багатоваріантності проявів самого явища для дослідження клептократії, слід застосувати міждисциплінарний підхід. Різноплановий причинний комплекс робить його предметом досліджень для політологів, юристів, державних управлінців, соціологів, істориків, економістів та філософів. Піддаючи критиці тезу про обов’язкову притаманність клептократичних рис демократичним формам державного управління, автори, в той же час, вважають, що економічні реалії при клептократії не відповідають їх юридичному закріпленню. Клептократіяне тільки підривають перспективи залучення іноземних інвестицій, але й активно використовують на свою користь міжнародні відносини держави. Таким чином, необхідно говорити про обов’язкову міжнародну складову будь-якої, незалежно від, так би мовити, «державної приналежності» клептократії. Окремої уваги заслуговують так звані формальний і неформальний механізми, які використовують клептократи.
subject: Статті
  topic: section
subject: клептократія
  topic: keywords
subject: внутрішні фактори клептократії
  topic: keywords
subject: зовнішні фактори клептократії
  topic: keywords
subject: формальні та неформальні інститути влади при клептократії
  topic: keywords
subject: корупція
  topic: keywords
subject: державні кошти
  topic: keywords
subject: лобізм
  topic: keywords
subject: політичний режим
  topic: keywords
subject: клептократична квазіеліта
  topic: keywords
subject: kleptocracy
  topic: keywords
subject: internal factors of kleptocracy
  topic: keywords
subject: external factors of kleptocracy
  topic: keywords
subject: formal and informal institutions of power in kleptocracy
  topic: keywords
subject: corruption
  topic: keywords
subject: public funds
  topic: keywords
subject: lobbying
  topic: keywords
subject: political regime
  topic: keywords
subject: kleptocratic quasi-elite
  topic: keywords
creator: Руслан Володимирович Кутузов
creator: Анатолій Андрійович Попов
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 83
ending page: 91
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-83-91

Подолання ейджизму щодо осіб похилого віку як гарантія забезпечення трудових прав
type: item
description: Стаття присвячена аналізу правового регулювання протидії дискримінації за ознакою віку у трудових відносинах. Визначено вікову дискримінацію як одну з найпоширеніших форм соціальної нетерпимості та дискримінації, що призводить до зниження соціального статусу представників дискримінованої групи. Встановлено, що трудове законодавство України містить низку норм, що спрямовані на забезпечення рівності можливостей усіх вікових категорій працівників у сфері праці та є важливою гарантією від дискримінації. Автором зроблено висновок про те, що в сучасних умовах з урахуванням міжнародного досвіду правове регулювання запобіганню ейджизму потребує вдосконалення з урахуванням міжнародного досвіду. Проаналізовано судову практику захисту трудових прав працівників щодо дотримання принципу рівних можливостей. Акцентовано увагу на причинах, які зумовлюють дискримінацію за віком та запропоновано шляхи їх подолання. Розглянуто позицію Конституційного Суду України щодо допустимих меж і умов регулювання відносин праці, згідно з якою конституційний принцип рівності не виключає можливості законодавця під час регулювання трудових відносин установлювати певні відмінності в юридичному статусі осіб, які належать до різних за родом і умовами діяльності категорій, зокрема запроваджувати особливі правила, що стосуються підстав і умов заміщення окремих посад, якщо цього вимагає характер професійної діяльності. Запропоновано розробку ефективних комплексних заходів, що дозволили б побороти вікову дискримінацію у сфері трудового права України. Автором зроблено висновок про те, що в Україні з урахуванням імплементації міжнародних стандартів у сфері праці діє ряд норм, що направлені на встановлення рівних можливостей усіх вікових категорій працівників у сфері праці, що є важливою гарантією від дискримінації. Однак потребує удосконалення механізм реалізації та захисту цих норм, посилення відповідальності роботодавців за порушення принципу рівного ставлення у сфері праці.
subject: Статті
  topic: section
subject: ейджизм
  topic: keywords
subject: дискримінація за віком
  topic: keywords
subject: трудові відносини
  topic: keywords
subject: рівні можливості
  topic: keywords
subject: право на працю
  topic: keywords
subject: ageism
  topic: keywords
subject: age discrimination
  topic: keywords
subject: employment relations
  topic: keywords
subject: equal opportunities
  topic: keywords
subject: right for work
  topic: keywords
creator: Любов Михайлівна Князькова
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 74
ending page: 82
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-74-82

Механізми правового захисту переміщених осіб з України в Європейському Союзі: порівняльний аналіз практики Словаччини, Польщі та Німеччини
type: item
description: Актуальність статті зумовлена безпрецедентними масштабами вимушеного переміщення громадян України до країн Європейського Союзу внаслідок збройної агресії Російської Федерації та нагальною потребою в ефективному правовому реагуванні з боку приймаючих держав. У статті проаналізовано міжнародно-правові зобов’язання держав-членів ЄС щодо захисту переміщених осіб з України та досліджено особливості імплементації механізму тимчасового захисту на прикладі Словаччини, Польщі та Німеччини. Реакція Європейського Союзу у вигляді активізації Директиви 2001/55/ЄС про тимчасовий захист стала першим випадком її застосування за понад 20 років існування. Польща, Словаччина та Німеччина — країни, які прийняли найбільшу кількість українських переселенців, — розробили власні правові моделі реалізації тимчасового захисту, що суттєво відрізняються між собою за обсягом прав, процедурними аспектами та рівнем соціальних гарантій. Особлива увага приділена національним підходам до забезпечення права на проживання, доступу до медичних послуг, освіти та працевлаштування. Визначено основні правові та практичні виклики, з якими стикаються особи під тимчасовим захистом, а також запропоновано напрями вдосконалення існуючих механізмів захисту, гарантування прав людини та сприяння соціальній й економічній інтеграції переміщених осіб. У зв’язку з продовженням бойових дій та невизначеністю строків повернення до України значної частини переміщених осіб, порівняльний аналіз правових механізмів захисту у згаданих країнах набуває особливої ваги для розуміння ефективності заходів ЄС у сфері прав людини, міграційної політики та адаптації вразливих категорій населення. Таке дослідження є цінним не лише для правознавців, а й для органів влади, міжнародних організацій та самих переміщених осіб.
subject: Статті
  topic: section
subject: тимчасовий захист
  topic: keywords
subject: міграція
  topic: keywords
subject: переміщені особи
  topic: keywords
subject: біженці
  topic: keywords
subject: міжнародне право
  topic: keywords
subject: Європейський Союз
  topic: keywords
subject: права людини
  topic: keywords
subject: temporary protection
  topic: keywords
subject: migration
  topic: keywords
subject: displaced persons
  topic: keywords
subject: refugees
  topic: keywords
subject: international law
  topic: keywords
subject: the European Union
  topic: keywords
subject: human rights
  topic: keywords
creator: Юлія Вікторівна Камардіна
creator: Дар'я Сергіївна Дзигар
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 64
ending page: 73
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-64-73

Правовий режим рішення суду: сучасна правова детермінація
type: item
description: У статті досліджується сучасна правова детермінація правового режиму судового рішення в умовах реформування судової системи України та впровадження європейських стандартів захисту прав особи. Авторка аналізує, як ефективність судового захисту залежить від належного вибору та функціонування механізмів захисту. Визначено, що судове рішення є остаточним процесуальним актом, який завершує діяльність суду щодо розгляду й вирішення спору, відображає зміст судової діяльності в певний момент і оформлюється як акт правосуддя від імені держави. У роботі представлено класичні та сучасні наукові підходи до визначення рішення суду, наведено порівняльний аналіз вітчизняної та зарубіжної доктрини, зокрема щодо психологічних і соціальних аспектів прийняття судових рішень. Особливу увагу приділено етапам судово-правової реформи в Україні, які вплинули на формування сучасного правового режиму судового рішення, а також впровадження європейських стандартів у національне судочинство. Авторка обґрунтовує, що визначення правового режиму судового рішення охоплює специфіку юридичного регулювання відповідної сфери суспільних відносин та виступає інструментом ефективного захисту прав. Доведено, що правовий режим судового рішення визначається сукупністю вимог, засобів і методів правового регулювання, які створюють відповідний порядок вирішення спорів і є ключовим елементом функціонування ефективної судової системи. Стаття підкреслює значення правового режиму рішення суду у процесуальному праві, а також необхідності подальшого наукового дослідження для удосконалення судового захисту прав та інтересів суб'єктів права в Україні
subject: Статті
  topic: section
subject: судове рішення
  topic: keywords
subject: рішення суду
  topic: keywords
subject: акт правосуддя
  topic: keywords
subject: процесуальний акт
  topic: keywords
subject: правовий режим
  topic: keywords
subject: зміст рішення суду
  topic: keywords
subject: судова влада
  topic: keywords
subject: захист прав
  topic: keywords
subject: судова реформа
  topic: keywords
subject: європейські стандарти
  topic: keywords
subject: правопорядок
  topic: keywords
subject: court decision
  topic: keywords
subject: act of justice
  topic: keywords
subject: procedural act
  topic: keywords
subject: legal regime
  topic: keywords
subject: content of a court decision
  topic: keywords
subject: judiciary
  topic: keywords
subject: protection of rights
  topic: keywords
subject: judicial reform
  topic: keywords
subject: European standards
  topic: keywords
subject: rule of law
  topic: keywords
creator: Вікторія Василівна Григор’єва
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 54
ending page: 63
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-54-63

Обмеження саморегулювання цифрової економіки в умовах правового режиму воєнного стану
type: item
description: Статтю присвячено визначенню особливостей обмежень саморегулювання цифрової економіки в умовах правового режиму воєнного стану. Складність регулювання, що пов’язана з розвитком техніки, зумовила дискусію з приводу обмежень саморегулювання цифрової економіки загалом. Умови правового режиму воєнного стану у свою чергу встановили додаткові обмеження щодо функціонування цифрової економіки, які пов’язані із суб’єктним складом сторін та етичністю ведення цифрового бізнесу. Посилення державного регулювання цифрової економіки, яке наразі спостерігаємо в державах Європейського Союзу, Україні та інших державах, створює певні рамки функціонування цифрової економіки, однак не може повністю замінити її приватне регулювання та саморегулювання. Встановлено, що агресивні маркетингові практики, розвиток штучного інтелекту, приватне регулювання цифровими платформами призвели до появи негативних практик (недобросовісних практик), які можна назвати негативним саморегулювання, що стали підставою для впровадження державного регулювання у цифровій економіці. Обмеження саморегулювання цифрової економіки можна визначити відповідно до рівня регулювання: міжнародний (транснаціональний), які застосовуються як на міждержавному рівні так і на рівні відповідних суб’єктів саморегулювання цифрової економіки (міжнародних неурядових організацій); національний рівень, який також можливий за допомогою державного регулювання та діяльності відповідних недержавних громадських об’єднань (саморегулівних організацій, асоціацій); локальний рівень – самообмеження учасників відповідної асоціації, внутрішні обмеження компанії. Серйозними обмеженнями для негативного саморегулювання можуть бути: встановлення державного регулювання, відповідальності за недобросовісну (незаконну) поведінку, зобов’язання розробки та впровадження комплаєнс політик (кодекси етики). Етичні кодекси, які впроваджуються як відповідними СРО так і підприємствами, є не тільки інструментом добросовісності та добрих практик, а й кодексом самооб…
subject: Статті
  topic: section
subject: цифрова економіка
  topic: keywords
subject: саморегулювання
  topic: keywords
subject: саморегулівні організації
  topic: keywords
subject: обмеження саморегулювання цифрової економіки
  topic: keywords
subject: суб’єкти господарювання
  topic: keywords
subject: приватне регулювання
  topic: keywords
subject: етичні кодекси
  topic: keywords
subject: digital economy
  topic: keywords
subject: self-regulation
  topic: keywords
subject: self-regulatory organizations
  topic: keywords
subject: restrictions on self-regulation of the digital economy
  topic: keywords
subject: economic entities
  topic: keywords
subject: private regulation
  topic: keywords
subject: codes of ethics
  topic: keywords
creator: Олена Миколаївна Гончаренко
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 44
ending page: 53
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-44-53

Інтегрований підхід до викладання дисципліни "Історія права та держави (зарубіжних країн та України)" в умовах модернізації юридичної освіти
type: item
description: У статті розглянуто дидактичні та методичні засади викладання інтегрованої дисципліни «Історія права та держави (зарубіжних країн та України)» в умовах оновлення підходів до юридичної освіти. Здійснено аналіз структури курсу, його освітніх цілей, змістових модулів та очікуваних результатів навчання. Авторка обґрунтовує доцільність інтеграції історико-правових дисциплін для формування професійної і правової свідомості здобувачів освіти, а також наголошує на важливості міждисциплінарних зв’язків у межах освітньої програми зі спеціальності 081 «Право». Особлива увага приділяється застосуванню інтерактивних методів навчання, використанню платформ дистанційної підтримки (зокрема Moodle), а також активному залученню студентів до історико-правових досліджень у форматі проєктної, дослідницької та індивідуальної роботи. Висвітлюються приклади ефективних освітніх технологій: дебати, кейс-аналіз, рольові ігри, створення презентацій, подкастів і міні-проєктів. Наведено конкретні варіанти практичних завдань, спрямованих на розвиток критичного мислення, аналітичних навичок, вміння опрацьовувати джерела та інтерпретувати правові феномени в історичному контексті. Авторка наголошує на ролі викладача як координатора освітнього процесу, який не лише транслює знання, а й створює умови для розвитку ініціативності, рефлексії та правової культури майбутніх фахівців. Аргументовано, що ефективна реалізація курсу можлива лише за умови постійного оновлення педагогічної майстерності, розробки якісних методичних матеріалів та впровадження інноваційних підходів до навчання.
subject: Статті
  topic: section
subject: юридична освіта
  topic: keywords
subject: інтеграція дисциплін
  topic: keywords
subject: історія права
  topic: keywords
subject: методика викладання
  topic: keywords
subject: Moodle
  topic: keywords
subject: міждисциплінарний підхід
  topic: keywords
subject: професійні компетентності
  topic: keywords
subject: інноваційні методи
  topic: keywords
subject: критичне мислення
  topic: keywords
subject: самостійна робота
  topic: keywords
subject: legal education
  topic: keywords
subject: interdisciplinary approach
  topic: keywords
subject: history of law
  topic: keywords
subject: integrated course
  topic: keywords
subject: teaching methodology
  topic: keywords
subject: professional competencies
  topic: keywords
subject: critical thinking
  topic: keywords
subject: legal research
  topic: keywords
subject: interactive learning
  topic: keywords
creator: Олена Анатоліївна Бундак
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 36
ending page: 43
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-36-43

Критерії справедливості судового розгляду цивільних справ у рішеннях Європейського суду з прав людини
type: item
description: У статті досліджуються критерії, що становлять складову справедливості судового розгляду цивільних справ в розрізі рішень Європейського суду з прав людини. Визначається, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці, повною мірою дотримується позиції, що норми статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод не можуть обмежувати права і свободи громадян та застосовуватись лише за кримінальним обвинуваченням. Підлягають з’ясуванню всі обставини справи та національне законодавство з метою чіткого визначення судом «цивільного» характеру і змісту прав або обов’язків. Досліджено елементи права на справедливий суд, установленні статтею 6 Конвенції, а саме: право на розгляд справи; справедливість судового розгляду; публічність розгляду справи та проголошення рішення; розумний строк розгляду справи; розгляд справи судом, встановленим законом; незалежність і безсторонність суду. Щодо права на судовий розгляд справи встановлено, що є недопустимим обмеження лише самим відсиланням до закону для забезпечення вчинення певних цивільних процесів без застосування будь-якої можливості судового нагляду. Принцип справедливості судового розгляду застосовується з позицій забезпечення змагальності судового процесу та рівності сторін. Змагальність розглядається, як можливість сторін ознайомлюватися із зауваженнями чи доказами, поданими іншою стороною, та висловлюватися з приводу них. Рівність сторін розуміється, як забезпечення сторонам процесу розумної можливості подавати доводи. Публічність є одним з критерієм справедливості цивільного процесу та наголошується на тому, що всі судові процеси та винесені в них рішення повинні бути здійснені в режимі максимального доступному та публічності. Розумність строку розгляду справи визначається, як сукупність таких критеріїв, як: складність справи, поведінка заявника і відповідних органів, а також значущість спору для заявника. Суд, встановлений законом, визначається не лише, як правова основа самого існування суду, але й дотриманн…
subject: Статті
  topic: section
subject: цивільне судочинство
  topic: keywords
subject: Європейський суд з прав людини
  topic: keywords
subject: критерії справедливості судового розгляду
  topic: keywords
subject: право доступу до суду
  topic: keywords
subject: справедливий судовий розгляд
  topic: keywords
subject: публічність
  topic: keywords
subject: розумний строк розгляду справи
  topic: keywords
subject: суд встановлений законом
  topic: keywords
subject: незалежний і безсторонній суд
  topic: keywords
subject: civil proceedings
  topic: keywords
subject: European Court of Human Rights
  topic: keywords
subject: criteria of fairness of trial
  topic: keywords
subject: right of access to a court
  topic: keywords
subject: fair trial
  topic: keywords
subject: publicity
  topic: keywords
subject: reasonable time for consideration of a case
  topic: keywords
subject: tribunal established by law
  topic: keywords
subject: independent and impartial tribunal
  topic: keywords
creator: Андрій Сергійович Бевза
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 22
ending page: 35
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-22-35

Діяльність міжнародних організацій під час післявоєнного відновлення: теорія, практика та перспективи
type: item
description: Стаття присвячена аналізу поточних та майбутніх міжнародно-правових аспектів співпраці України та міжнародних організацій в умовах воєнного стану та у процесі післявоєнного відновлення. Визначено основні сучасні правові доктрини та класичні принципи, що формуватимуть нормативну основу післявоєнної співпраці із міжнародними інституціями, зокрема, так звані «Чиказькі принципи», принципи «МВФ та Світового банку», принципи ЄС - «сприяння Україні» (Ukrainian Facility) і «принципи Лугано», доктрина «Відповідальності за захист» (R2P, Responsibility to Protect). Особливу увагу приділено теоретичним підходам до післявоєнного відновлення, нормативній базі міжнародного публічного права та практиці діяльності провідних організацій — ООН, ЄС, Світового банку, МВФ, ОБСЄ, ЄБРР та інших. Проаналізовано стан нормативного забезпечення Україною реалізації міжсекторальної співпраці у сфері відновлення на прикладі ініціативи ЄС Ukrainian Facility. Визначено основні виклики майбутньої правової взаємодії між державами, донорами та організаціями та запропоновано перспективи вдосконалення міжнародного правового механізму взаємодії та розвитку. Підкреслено наявність правової невизначеності щодо реалізації міжнародних проектів відновлення на рівні приватної, комунальної та державної власності потенційних об’єктів капіталовкладень. У рамках Ukraine Facility Україна взяла на себе зобов’язання щодо реалізації широкого спектра реформ у сферах публічного управління, протидії корупції, судової реформи, бюджетної прозорості та належного врядування. Вони базується як на національному законодавстві, зокрема Законі України «Про міжнародні договори України», так і на положеннях Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 р., що зобов’язує сторони дотримуватись міжнародно прийнятих зобов’язань добросовісно (pacta sunt servanda). Огляд правових доктрин – від “Чиказьких принципів” до підходів МВФ, Світового банку та ЄС — дозволив дійти висновку, що сучасна архітектура допомоги Україні відобра…
subject: Статті
  topic: section
subject: післявоєнне відновлення
  topic: keywords
subject: міжнародні організації
  topic: keywords
subject: Чиказькі принципи
  topic: keywords
subject: Світовий банк
  topic: keywords
subject: ООН
  topic: keywords
subject: правова доктрина
  topic: keywords
subject: відбудова
  topic: keywords
subject: міжнародне публічне право
  topic: keywords
subject: м’яка сила
  topic: keywords
subject: postwar recovery
  topic: keywords
subject: international organizations
  topic: keywords
subject: Chicago Principles
  topic: keywords
subject: World Bank
  topic: keywords
subject: UN
  topic: keywords
subject: legal doctrine
  topic: keywords
subject: reconstruction
  topic: keywords
subject: public international law
  topic: keywords
creator: Андрій Іванович Андрейків
rights: Авторське право (c) 2025 Серія: Право
date: 2025-05-28
publication date: 2025-05-28
starting page: 5
ending page: 21
doi: 10.34079/2518-1319-2025-15-29-5-21

Криптовалюта, як предмет кримінального правопорушення проти власності: національне та міжнародне законодавство
type: item
description: В статті визначено сутність понять криптовалюта, біткоїн та майнінг, розглянуто статус криптовалюти в Україні та в інших країнах. Крім того, вказано проблеми, пов’язані із невизначеним статусом криптовалюти, запропоновано шляхи їх вирішення, особлива увага привернута розкриттю понятійного аспекту при кваліфікації кримінальних правопорушень, пов’язаних з криптовалютою. Відзначено, що на даний час все частіше є використання криптовалют у якості фінансового інструменту різними державами і Україна не виключення. Відповідно до звітів платформи Chainalysis, Україна посідає високі місця у рейтингу як загального використання криптоактивів, так і їх використання в незаконних цілях. За даними Міністерства цифрової трансформації України, наша держава – лідер із застосування віртуальних активів серед населення; українська спільнота блокчейн-розробників – одна з найбільших у світі та входить у топ-3. Автори вважають, що криптовалюта – це цифрова (віртуальна) валюта, одиниця якої – монета, захищена від підробки, оскільки є зашифрованою інформацією, скопіювати яку неможливо, тому що емісія та облік криптовалюти засновані на асиметричному шифруванні із застосуванням різних криптографічних методів захисту, таких як Proof-of-work та / або Proof-of-stake. Фізична ознака характеризує технічні аспекти функціонування криптовалюти, економічну ознаку визначає ціна, яку за неї можуть заплатити зацікавлені особи, а юридична ознака встановлюється на підставі послідовного аналізу передбачених чинним законодавством видів об’єктів цивільних прав. Отже, у контексті кримінально-правового регулювання криптовалюта представляє собою дані в електронному вигляді, що мають ціну та є предметом реалізації права на інформацію. Привабливість криптовалют для злочинного світу пов’язана з тим, що в основі біткойна та інших криптовалют лежить принцип децентралізації та система блокчейн (Blockchain): електронні гроші не мають прив’язки і не контролюються жодним фінансовим органом якої-небудь к…
subject: Статті
  topic: section
subject: кримінальні правопорушення проти власності
  topic: keywords
subject: предмет
  topic: keywords
subject: незаконне заволодіння криптовалютою
  topic: keywords
subject: криптовалюта
  topic: keywords
subject: біткоїн
  topic: keywords
subject: крадіжка
  topic: keywords
subject: шахрайство
  topic: keywords
subject: віртуальні активи
  topic: keywords
subject: property crimes
  topic: keywords
subject: subject matter
  topic: keywords
subject: illegal possession of cryptocurrency
  topic: keywords
subject: cryptocurrency
  topic: keywords
subject: bitcoin
  topic: keywords
subject: theft
  topic: keywords
subject: fraud
  topic: keywords
subject: virtual assets
  topic: keywords
creator: Ольга Володимирівна Кришевич
creator: Інна Олександрівна Рощина
rights: Авторське право (c) 2022 Серія: Право
date: 2022-12-30
publication date: 2022-12-30
starting page: 168
ending page: 175
doi: 10.34079/2226-3047-2022-12-23-24-168-175

Роль і значення логіки у відроджені римського права
type: item
description: Одним з малодосліджених місць в епоху Раннього та початку Високого Середньовіччя є питання ролі та значення логіки у Ренесансі римського права ХІ-ХІІ століть, та більш широко – у розвитку юриспруденції. На фоні занепаду Римської імперії виявилося, що римське право та логічні знання як духовні прояви світської античної культури погано узгоджувалися із уявленнями раннього християнства, внаслідок чого довгий час залишалися поза увагою теоретичної думки. Більш того, спадок античних греків в галузі системної розробки основ логічного мислення в інтелектуальному просторі середньовічної Європи на довгі часи був загублений, і повернувся у вигляді малої частини окремих праць Аристотеля, переведених з арабських текстів. За умов відсутності добре розвинутого інструменту логічного аналізу римське право сприймалося як величезний комплекс специфічної літератури – античних текстів, які опановувалися досить обмеженими методологічними засобами, які були представлені переважно «дисциплінами слова» та красномовства – риторикою, граматикою тощо. Обмеженість пізнавальних засобів не давала можливості повно розкрити зміст римських правових текстів, побачити та усвідомити їх як систему юридичних конструкцій. Проте, з часом поступово відбувалось переосмислення значення раціональних інструментів методології, що відбилося на зростанні інтересу до логіки давніх греків, без якої Ренесанс римського права був би не можливим. Отже, логіка як наука про основи правильного мислення стала методологічним інструментом, завдяки якому відбулося відродження римського права у ХІІ сторіччі та подальший розвиток юриспруденції.
subject: Статті
  topic: section
subject: римське право
  topic: keywords
subject: логіка
  topic: keywords
subject: методологічні засоби
  topic: keywords
subject: глосатори
  topic: keywords
subject: християнство
  topic: keywords
subject: раціональність
  topic: keywords
subject: Аристотель
  topic: keywords
subject: Ірнерій
  topic: keywords
subject: освіта
  topic: keywords
subject: Roman law
  topic: keywords
subject: logic
  topic: keywords
subject: methodological means
  topic: keywords
subject: glossaries
  topic: keywords
subject: Christianity
  topic: keywords
subject: rationality
  topic: keywords
subject: Aristotle
  topic: keywords
subject: Irnerius
  topic: keywords
subject: education
  topic: keywords
creator: Євген Миколайович Черних
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 106
ending page: 112
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-106-112

Проблематика примусової евакуації дітей з районів ведення бойових дій
type: item
description: З початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, в районах проведення активних бойових дій введено примусову евакуацію, спрямовану на збереження життя та здоров’я цивільного населення. Однак в рамках дослідження вказаного питання у практичній площині спостерігається наявність великої кількості проблем: недотримання вимог міжнародного гуманітарного права країною-агресором; відсутність чітко визначеного механізму евакуації у практичній площині; неодноразові випадки відмови батьків або інших відповідальних осіб, які прийняли рішення залишатись в районах проведення активних бойових дій разом із дітьми. Загострюючи увагу на останньому пункті можна зробити висновок, що відповідальність за безпеку неповнолітніх лежить на самих батьків або інших осіб, а саме поняття «примусова евакуація» несе в собі виключно формальний характер, що в свою чергу створює додаткові загрози життю та здоров’ю (в тому числі психічному та психологічному) дітей та призводить до систематичних поранень та смертей останніх. Для вирішення зазначеного вище питання необхідно розробити відповідні механізми для забезпечення ефективного процесу евакуації неповнолітніх осіб на законодавчому рівні, шляхом розроблення та прийняття додаткових нормативно-правових актів. Так, запровадження відповідних механізмів із їх закріпленням на законодавчому рівні може забезпечити безпеку дітей у зонах бойових дій та відповідальність держави у випадку неналежного виконання обов’язків у збережені їх життя та здоров’я. Станом на 2024 рік ситуація залишається критичною, і бездіяльність у цьому питанні лише посилює ризики для дітей. Запровадження додаткових законодавчих норм щодо примусової евакуацію без можливості відмови може знизити кількість жертв серед дітей та покращити координацію евакуаційних заходів. Відсутність таких норм залишає питання захисту дітей в умовах війни без належного вирішення, що є неприйнятним.
subject: Статті
  topic: section
subject: діти
  topic: keywords
subject: збройні конфлікти
  topic: keywords
subject: евакуація
  topic: keywords
subject: безпека
  topic: keywords
subject: бойові дії
  topic: keywords
subject: міжнародне право
  topic: keywords
subject: права людини
  topic: keywords
subject: Україна
  topic: keywords
subject: children
  topic: keywords
subject: armed conflicts
  topic: keywords
subject: evacuation
  topic: keywords
subject: safety
  topic: keywords
subject: combat actions
  topic: keywords
subject: international law
  topic: keywords
subject: human rights
  topic: keywords
subject: Ukraine
  topic: keywords
creator: Назарій Ігорович Савенко
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 98
ending page: 105
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-98-105

Криміналізація окремих форм колабораційної діяльності в контексті міжнародного гуманітарного права
type: item
description: Статтю присвячено дослідженню окремих питань щодо встановлення відповідності норми про кримінальну відповідальність за вчинення колабораційної діяльності міжнародному гуманітарному праву. Зокрема автором було зроблено спробу спростувати та контраргументувати поширену нині тенденцію критики положень ст. 111-1 КК України в контексті невідповідності її основним положенням міжнародного гуманітарного права, а також порушень прав громадян України, які нібито змушені були в цілях виживання вчиняти дії, що утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого зазначеною нормою. Базовою нормою в цьому питанні є ст. 43 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі, відповідно до якої, з фактичним переходом до рук окупанта повноважень легітимної влади він вживає всіх залежних від нього заходів для того, щоб, по можливості, відновити і забезпечити громадський порядок і безпеку, дотримуючись існуючих у країні законів, за виключенням, коли це абсолютно неможливо. Доведено, що переважна більшість форм діяльності державою-агресором, яка здійснюється на окупованих територіях, прямо суперечить нормам міжнародного гуманітарного права. На підставі ґрунтовного аналізу встановлено і доведено, що більшість форм колабораційної діяльності є способами злочинної взаємодії з державою-агресором в її діяльності, яка провадиться на порушення норм міжнародного гуманітарного права. А, тому, враховуючи, що таку діяльність спрямовано на руйнування елементів суверенітету України та встановлення управління держави-агресора на тимчасово окупованих територіях, Держава України здійснює притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які вчинили колабораційну діяльність, не порушуючи норми міжнародного гуманітарного права. Разом із цим автор погоджується із необхідністю суворого дотримання норм чинного законодавства при протидії колабораційній діяльності та недопущення розширювального тлумачення положень ст. 111-1 КК України. …
subject: Статті
  topic: section
subject: колабораційна діяльність
  topic: keywords
subject: злочинна колаборація
  topic: keywords
subject: міжнародне гуманітарне право
  topic: keywords
subject: права та свободи особи
  topic: keywords
subject: кримінальна відповідальність
  topic: keywords
subject: collaboration activities
  topic: keywords
subject: criminal collaboration
  topic: keywords
subject: international humanitarian law
  topic: keywords
subject: individual rights and freedoms
  topic: keywords
subject: criminal liability
  topic: keywords
creator: Денис Олександрович Олєйніков
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 88
ending page: 97
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-88-97

Міжнародно-правовий механізм гуманітарної допомоги як міждисциплінарного інструменту захисту прав людини
type: item
description: В статті розглядаються теоретико-правові підходи до визначення міжнародно-правового механізму гуманітарної допомоги, аналізуються сучасні передумови та перспективи формування національного законодавства з питань гуманітарної допомоги. В статті відображена спроба визначити теоретичне бачення міжнародно-правового механізму надання гуманітарної допомоги в контексті розвитку науки міжнародного публічного права. Стаття має на меті розвити таксономію методів, що застосовуються під час гуманітарної допомоги в міжнародному та національному праві, а також визначити які з цих методів є кращими. Визначено, що в аксеологічному розумінні гуманітарна допомога - це правове явище, що за класифікацією цінностей має особливий суб’єктний склад; в праксеологічному розумінні гуманітарна допомога носить людиноцентристський характер із сприянням розвитку людського потенціалу; в практично-функціональному – це щоденна діяльність уповноважених осіб з метою створення гідних умов для життя людей в надзвичайних обставинах.
subject: Статті
  topic: section
subject: безпека
  topic: keywords
subject: гуманітарна допомога
  topic: keywords
subject: міжнародне право
  topic: keywords
subject: міжнародно-правовий механізм
  topic: keywords
subject: права людини
  topic: keywords
subject: humanitarian aid
  topic: keywords
subject: human rights
  topic: keywords
subject: international law
  topic: keywords
subject: international legal mechanism
  topic: keywords
subject: interdisciplinary instrument,security
  topic: keywords
creator: Єлизавета Олегівна Львова
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 79
ending page: 87
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-79-87

Співвідношення трудового та цивільно-правового договору: проблеми відмежування
type: item
description: У статті проводиться аналіз співвідношення трудового договору та цивільно-правових договорів, пов’язаних з працею. Досліджено загальні риси між трудовим та цивільно-правовими договорами. Автором проаналізовано судову практику щодо застосування трудових та цивільно-правових договорів при реалізації громадянами України права на працю у сучасних умовах. Проаналізовано трудовий договір з нефіксованим робочим часом як особливий вид трудового договору, умовами якого не встановлено конкретний час виконання роботи, а обов’язок працівника виконувати роботу, яка виникає виключно в разі її надання роботодавцем, без гарантування того, що така робота буде надаватися постійно, але з дотриманням умов оплати праці, що передбачені КЗпП. Акцентовано увагу на особливостях трудового договору про дистанційну роботу, який введено у трудове законодавство з початком пандемії, а потім – з воєнним станом. Висвітлено спрощений режим регулювання трудових відносин у сфері малого і середнього підприємництва в умовах воєнного стану, який дає можливість сторонам договору враховувати додаткові права та обов’язки, що зближує цей вид договору з цивільно-правовим, але при цьому пільги та гарантії, передбачені трудовим законодавством, за працівником зберігаються. Досліджено особливості праці домашніх працівників, у трудовому договорі яких сторони самостійно домовляються про ведення облікової документації, додаткових підстав звільнення за ініціативою роботодавця, добровільності працівника брати участь у соціальному страхуванні та ін. Автором зроблено висновок про те, що трудовий договір у сучасних умовах зберігає свою соціальну природу і не може бути замінений цивільно-правовими договорами про працю. При цьому використання гнучких форм праці виключає деякі традиційні ознаки трудового договору, зберігаючи при цьому усі соціальні гарантії для працівників.
subject: Статті
  topic: section
subject: трудовий договір
  topic: keywords
subject: цивільно-правові договори
  topic: keywords
subject: пов’язані з працею
  topic: keywords
subject: дистанційна робота
  topic: keywords
subject: трудовий договір з нефіксованим робочим часом
  topic: keywords
subject: employment contract
  topic: keywords
subject: civil law contracts related with remote work
  topic: keywords
subject: employment contract with non-fixed working hours
  topic: keywords
subject: remote work
  topic: keywords
creator: Любов Михайлівна Князькова
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 68
ending page: 78
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-68-78

Місце і роль органів місцевого самоврядування в системі забезпечення і захисту прав людини в Україні
type: item
description: Стаття присвячена аналізу місця та ролі органів місцевого самоврядування в системі забезпечення та захисту прав людини в Україні. Висвітлено правозабезпечувальні та правозахисні можливості місцевих органів влади в контексті децентралізації, гармонізації українського законодавства з європейськими стандартами на тлі організації життєдіяльності в умовах воєнного стану. Органи місцевого самоврядування розглядаються як владні інституції, сформовані представниками громади задля оперативного вирішення нагальних питань місцевого значення, забезпечення законності і правопорядку на території громади, з урахуванням специфіки та потреб конкретної адміністративно-територіальної одиниці. Запропоновано визначення правозабезпечувальної діяльності органів місцевого самоврядування як процесу створення умов для реалізації законних прав і свобод громадян через ухвалення рішень місцевими радами, виконання місцевих програм соціально-економічного розвитку, надання адміністративних послуг і створення умов для повноцінної участі громадян у житті громади. Правозахисну діяльність означених органів представлено як таку, що спрямована на захист порушених прав громадян, зокрема через розгляд звернень, скарг, організацію соціального захисту вразливих груп населення, контроль за дотриманням законодавства і забезпечення громадського порядку. Обґрунтовано, що правозабезпечувальна і правозахисна діяльність органів місцевого самоврядування спрямована на створення умов для реалізації прав і свобод громадян, підтримку правової рівноваги на локальному рівні та забезпечення правопорядку в громадах.
subject: Статті
  topic: section
subject: local self-government
  topic: keywords
subject: інтереси громади
  topic: keywords
subject: застосування права
  topic: keywords
subject: локальна демократія
  topic: keywords
subject: місцеве самоврядування
  topic: keywords
subject: механізм забезпечення прав людини
  topic: keywords
subject: механізм захисту прав людини
  topic: keywords
subject: нормотворчість
  topic: keywords
subject: органи місцевого самоврядування
  topic: keywords
subject: повноваження органів місцевого самоврядування
  topic: keywords
subject: права людини і громадянина
  topic: keywords
subject: реалізація права
  topic: keywords
subject: human and citizen rights
  topic: keywords
subject: local self-government bodies
  topic: keywords
subject: human rights assurance mechanism
  topic: keywords
subject: human rights protection mechanism
  topic: keywords
subject: powers of local self-government bodies
  topic: keywords
subject: law enforcement
  topic: keywords
subject: norm-setting
  topic: keywords
subject: law implementation
  topic: keywords
subject: local democracy
  topic: keywords
subject: community interests
  topic: keywords
creator: Юлія Вікторівна Камардіна
creator: Раїса Віталіївна Овіннікова
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 56
ending page: 67
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-56-67

Міжнародно-правовий аналіз забезпечення прав і свобод вимушених мігрантів у країнах Європейського Союзу
type: item
description: Міграційні процеси в сучасному світі досягли безпрецедентного масштабу, що робить питання забезпечення прав і свобод вимушених мігрантів надзвичайно актуальним. Європейський Союз є однією з головних цілей мігрантів, а, зокрема, біженців, з усього світу протягом багатьох років, особливо тих, хто рятується від збройних конфліктів, переслідувань з різних мотивів, або екологічних катастроф. Міжнародне та європейське право передбачає низку інструментів для захисту прав цих осіб, однак на практиці їхня реалізація стикається з численними викликами. У статті здійснено міжнародно-правовий аналіз забезпечення прав і свобод вимушених мігрантів у країнах Європейського Союзу. Було розглянуто та проаналізовано основні міжнародні акти та інші правові інструменти, що забезпечують захист прав вимушених мігрантів. Проаналізовано європейське законодавство, включаючи Хартію основних прав Європейського Союзу, Дублінський регламент та директиви Європейського Союзу щодо умов прийому мігрантів і кваліфікації для надання притулку. Виявлено ключові виклики у сфері захисту прав мігрантів, такі як нерівномірне застосування правових норм, прогалини у національному законодавстві країн Європейського Союзу та проблема нелегальної міграції. Окрему увагу приділено ролі міжнародних організацій і неурядових ініціатив у захисті прав вимушених мігрантів. У висновках запропоновано шляхи покращення законодавчої бази та удосконалення правових механізмів інтеграції мігрантів у суспільство Європейського Союзу.
subject: Статті
  topic: section
subject: міграція
  topic: keywords
subject: біженці
  topic: keywords
subject: Європейський Союз
  topic: keywords
subject: права людини
  topic: keywords
subject: Дублінський регламент
  topic: keywords
subject: нелегальна міграція
  topic: keywords
subject: міжнародне міграційне право
  topic: keywords
subject: вимушені переселенці
  topic: keywords
subject: шукачі притулку
  topic: keywords
subject: міжнародне право
  topic: keywords
subject: європейське право
  topic: keywords
subject: право ЄС
  topic: keywords
subject: migration
  topic: keywords
subject: refugees
  topic: keywords
subject: European Union
  topic: keywords
subject: human rights
  topic: keywords
subject: Dublin Regulation
  topic: keywords
subject: irregular migration
  topic: keywords
subject: international migration law
  topic: keywords
subject: forced migrants
  topic: keywords
subject: asylum seekers
  topic: keywords
subject: international law
  topic: keywords
subject: European law
  topic: keywords
subject: EU law
  topic: keywords
creator: Кирило Борисович Димов
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 49
ending page: 55
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-49-55

Щодо ролі антимонопольного комітету України у реалізації державної конкурентної політики
type: item
description: Однією з важливих складових забезпечення дієвої моделі економічного розвитку є створення конкурентного середовища, що мало актуальність у всі часи розвитку української державності та набуває ще більшого значення на період протистояння військовій агресії та часи відновлення. Ефективність убезпечення конкуренції на товарних ринках та рівність господарюючих суб’єктів, дотримання прав споживачів вимагають від держави створення дієвої моделі публічного управління. Автори поставили за мету дослідження вдосконалення інституційних і правових інструментів реалізації повноважень, як ключового органу державної влади у сфері захисту економічної конкуренції, пропонують наукове дослідження у якому здійснено аналіз правового статусу Антимонопольного комітету України, як визначального органу державної влади у системі реалізації державної конкурентної політики. За результатом дослідження правового статусу та компетенції Антимонопольного комітету України, з урахуванням існуючих світових практик організації та здійснення державного контролю із захисту конкуренції, визначено аспекти підвищення ефективності шляхи реформування Антимонопольного комітету України.
subject: Статті
  topic: section
subject: публічне управління
  topic: keywords
subject: Антимонопольний комітет України
  topic: keywords
subject: конкуренція
  topic: keywords
subject: економічна конкуренція
  topic: keywords
subject: господарська діяльність
  topic: keywords
subject: Antimonopoly Committee of Ukraine
  topic: keywords
subject: economic competition
  topic: keywords
subject: economic activity
  topic: keywords
creator: Вікторія Василівна Григор’єва
creator: Владислава Сергіївна Кривошеєнко
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 39
ending page: 48
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-39-48

Міжнародна співпраця України в інформаційній сфері як об’єктивна потреба в умовах збройної агресії
type: item
description: Статтю присвячено дослідженню окремих питань посиленню рівня міжнародної співпраці України з міжнародними партнерами в умовах триваючої повномасштабної агресії. Автором досліджено загальне розуміння інтересів держави в інформаційній сфері, а також проаналізовано такі категорії, як «інформаційний простір» та «інформаційна сфера». Маючи сформований інформаційний простір, а також розвинену структуру інформаційної сфери, Україна використовує їх в межах реалізації власних інтересів як в середині держави, так і в межах зовнішніх відносин. Зазначена діяльність обумовлена наявністю інформаційного суверенітету та можливістю виступати рівноправним учасником міжнародних відносин. Наведено аргументи на користь того, що будь-який із видів безпеки, сукупність яких утворює національну безпеку України, містить інформаційну складову, руйнуючий вплив на яку здатний завдати шкоди іншим видам безпеки і ослабити рівень національної безпеки в цілому. Встановлено, що динаміка подій як внутрішньополітичного характеру, так і на світовій арені активізувала низку напрямів співробітництва, які у мирний час не були актуальними. Наслідки збройної агресії рф впливають не тільки на соціально-політичну ситуацію в Україні, але й на глобальні процеси у світі. При цьому від посилення окремих напрямів співробітництва, переважно пов’язаних із протидією інформаційним операціям та акціям представників держави агресора та системному і цілеспрямованому інформаційному впливі на світову спільноту, залежить не тільки військовий успіх України, але й майбутнє цивілізованої євроатлантичної спільноти. Міжнародні партнери України, за умови врахування її досвіду протидії агресії в інформаційній сфері, здатні мінімізувати негативний ефект від цілеспрямованого впливу держави-агресора на інформаційний простір та створити ефективний механізм реагування на найменші прояви таких зусиль. Зі свого ж боку Україна отримає додаткові ресурси в своїй боротьбі, що, безумовно, є важливим фактором на шляху до перемоги. І зазначені …
subject: Статті
  topic: section
subject: інформаційна сфера
  topic: keywords
subject: інформаційний простір
  topic: keywords
subject: інформаційна безпека
  topic: keywords
subject: міжнародне співробітництво
  topic: keywords
subject: протидія збройній агресії
  topic: keywords
subject: information sphere
  topic: keywords
subject: information space
  topic: keywords
subject: information security
  topic: keywords
subject: international cooperation
  topic: keywords
subject: countering armed aggression
  topic: keywords
creator: Олексій Володимирович Гічко
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 28
ending page: 38
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-28-38

Вплив практики Європейського суду з прав людини на правозастосовну діяльність в Україні: сучасний стан та перспективи
type: item
description: У статті аналізується значення судової правотворчості для забезпечення гнучкості та стабільності правової системи в умовах відсутності чи недосконалості нормативно-правової бази. Відсутність необхідних норм у національному законодавстві створює правові прогалини, які перешкоджають ефективному правозастосуванню та ускладнюють забезпечення справедливості в судових рішеннях. У таких випадках суди виконують активну правотворчу роль, застосовуючи прецедентне право, тлумачення та аналогію для заповнення правових прогалин. На основі порівняльного аналізу автори виділяють переваги судової правотворчості, зокрема її здатність адаптувати правову систему до нових суспільних викликів, забезпечувати ефективність правозастосування та уникати правових колізій. Водночас автори зазначають, що надмірне використання правотворчої функції може призвести до правової невизначеності та суб’єктивізму в рішеннях. Це підтверджується прикладами з різних правових систем, що демонструють як успішні, так і спірні випадки судового подолання прогалин у законодавстві. Авторами підкреслено, що для ефективного функціонування правової системи необхідний баланс між законодавчою та судовою правотворчістю. Такий підхід дозволяє забезпечити відповідність правових норм потребам суспільства, а також зміцнює принцип верховенства права. У статті наголошено, що судова правотворчість має здійснюватися на основі принципів правової визначеності та дотримання інтересів суспільства, що мінімізує ризики суб’єктивного тлумачення та нестабільності у правозастосуванні. Автори також звертають увагу на правові проблеми, пов’язані із застосуванням судової правотворчості в Україні, яка має змішану правову систему, та вказують на тенденцію переходу до використання прецедентного права. У висновках робиться акцент на важливості продовження досліджень судової правотворчості та удосконалення національної правової бази, що сприятиме сталому розвитку права в Україні.
subject: Статті
  topic: section
subject: права людини
  topic: keywords
subject: Європейський суд з прав людини
  topic: keywords
subject: практика Європейського суду з прав людини
  topic: keywords
subject: правовий вплив
  topic: keywords
subject: аспекти впливу
  topic: keywords
subject: правозастосовна діяльність
  topic: keywords
subject: судова діяльність
  topic: keywords
subject: правоохоронна діяльність
  topic: keywords
subject: human rights
  topic: keywords
subject: European Court of Human Rights
  topic: keywords
subject: case law of the European Court of Human Rights
  topic: keywords
subject: legal influence
  topic: keywords
subject: aspects of influence
  topic: keywords
subject: law enforcement
  topic: keywords
subject: judicial activity
  topic: keywords
creator: Вячеслав Вікторович Волік
creator: Роман Шамара
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 20
ending page: 27
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-20-27

Міжнародно-правові засади діяльності УВКБ ООН: сфери компетенції та інституційні обмеження
type: item
description: Управління Верховного комісара ООН у справах біженців є одним з ключових та найважливіших міжнародних органів, який забезпечує захист осіб, що вимушено залишили свої країни через переслідування за різними ознаками, збройні конфлікти, чи інші загрози. Діяльність цього органу ґрунтується на положеннях міжнародного права, зокрема Конвенції про статус біженців 1951 року, Протоколу 1967 року, Статуту Управління Верховного комісара ООН у справах біженців та численних резолюціях Генеральної Асамблеї ООН. У статті здійснюється правовий аналіз компетенції вищезазначеної організації, її міжнародно-правових механізмів впливу на міграційну політику та ролі у формуванні міжнародних стандартів та міжнародної практики захисту біженців. Особлива увага приділяється інституційним обмеженням, що виникають внаслідок добровільного характеру співпраці з державами, відсутності правозастосовчих повноважень та перешкод у реалізації мандата Розглядаються проблеми взаємодії із національними урядами, міжнародними організаціями та іншими структурами, а також оцінюється ефективність діяльності у кризових ситуаціях. У статті аналізуються сучасні виклики для організації, зокрема зростання національного суверенітету як аргументу для обмеження співпраці та використання механізмів міжнародного права для зміцнення її позицій у сфері захисту біженців.
subject: Статті
  topic: section
subject: УВКБ ООН
  topic: keywords
subject: міжнародне право
  topic: keywords
subject: біженці
  topic: keywords
subject: шукачі притулку
  topic: keywords
subject: міжнародне міграційне право
  topic: keywords
subject: вимушені переселенці
  topic: keywords
subject: Статут УВКБ ООН
  topic: keywords
subject: UNHCR
  topic: keywords
subject: international law
  topic: keywords
subject: refugees
  topic: keywords
subject: asylum seekers
  topic: keywords
subject: international migration law
  topic: keywords
subject: forced migrants
  topic: keywords
subject: UNHCR Statute
  topic: keywords
creator: Хашматулла Набієвич Бехруз
creator: Олена Олексіївна Сурілова
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 14
ending page: 19
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-14-19

Діалогічний підхід у професійній підготовці правника
type: item
description: У статті представлено обґрунтування цінності застосування діалогічного підходу у професійній підготовці, зокрема підготовці фахівців правничої сфери. Проаналізовано актуальність зміни педагогічної парадигми щодо взаємодії у освітньому процесі. Зазначено, що перегляд ролі діалогу у освітньому процесі обумовлений зміною поколінь, ціннісних орієнтирів, пошуком нових форм та методів комунікації, трансформацією свідомості у відповідь на виклики часу. Розкрито значущість навчального діалогу в освітньому процесі закладу вищої освіти, що полягає у формуванні комунікативної компетентності, спонуканні до взаємодії, пошуку оптимальних рішень, обміну думками.
subject: Статті
  topic: section
subject: діалог
  topic: keywords
subject: діалогічний підхід
  topic: keywords
subject: діалогічні технології
  topic: keywords
subject: комунікативна компетентність
  topic: keywords
subject: професійна підготовка
  topic: keywords
subject: освітня модель
  topic: keywords
subject: dialogue
  topic: keywords
subject: dialogical approach
  topic: keywords
subject: dialogical technologies
  topic: keywords
subject: communicative competence
  topic: keywords
subject: professional training
  topic: keywords
subject: educational model
  topic: keywords
creator: Поліна Миколаївна Балтаджи
rights: Авторське право (c) 2024 Серія: Право
date: 2024-12-27
publication date: 2024-12-27
starting page: 7
ending page: 13
doi: 10.34079/2226-3047-2024-14-28-7-13

Рецензія на індивідуальну монографію кандидата юридичних наук Годованика Євгена Валентиновича «Ефективність конституційно-правових норм: теоретико-методологічні аспекти»
type: item
description: Марцеляк О. В. Рецензія на індивідуальну монографію кандидата юридичних наук Годованика Євгена Валентиновича «Ефективність конституційно-правових норм: теоретико-методологічні аспекти» / О. В. Марцеляк // Вісник Маріупольського державного університету. Сер. : Право. – 2019. – Вип. 17. – С. 103.
subject: Статті
  topic: section
creator: Олег Володимирович Марцеляк
rights: Авторське право (c) 2019 Серія: Право
date: 2019-06-29
publication date: 2019-06-29
starting page: 103
ending page: 103

Рецензия на монографию профессора Б. Г. Розовского «Рынок в ожидании эпохи социализма оцифрованной экономики»
type: item
description: Шелухин Н. Л. Рецензия на монографию профессора Б. Г. Розовского «Рынок в ожидании эпохи социализма оцифрованной экономики» / Н. Л. Шелухин // Вісник Маріупольського державного університету. Сер. : Право. – 2019. – Вип. 17. – С. 100-102.
subject: Статті
  topic: section
creator: Николай Леонидович Шелухин
rights: Авторське право (c) 2019 Серія: Право
date: 2019-06-29
publication date: 2019-06-29
starting page: 100
ending page: 102

Компетенція органів публічної влади у сфері використання та охорони лісового фонду: теоретико-методологічний аналіз
type: item
description: Стаття присвячена комплексному дослідженню теоретико-методологічних засад нормативного змісту компетенції органів публічної влади України у сфері використання та охорони лісового фонду у сучасних умовах європейської міждержавної інтеграції.. Розглянуто найважливіші ознаки адміністрування лісового фонду як ключового напряму діяльності сучасної держави з природоохорони та прирородокористування, проаналізовані повноваження державних органів та органів місцевого самоврядування щодо використання та охорони лісових ресурсів. Визначено, що в цілому можна визначити дві функціональні моделі адміністративно-правового забезпечення суб’єктами публічної влади використання та охорони лісового фонду в залежності від конкретної форми впливу на лісогосподарську галузь публічного управління: функції та повноваження, що випливають зі статусу держави як власника лісових ресурсів. The article is devoted to the complex research of theoretical and methodological foundations of the normative content of competence of public authorities of Ukraine in the field of use and protection of forest fund in the modern conditions of European interstate integration. bodies and local self-government bodies on the use and protection of forest resources. It is determined that there are two functional models of administrative and legal support for the use of the forest fund by the public authorities depending on the specific form of influence on the forest management sector of the public administration: functions and powers arising from the status of the state as the owner of forest resources.
subject: Статті
  topic: section
subject: публічне адміністрування
  topic: keywords
subject: лісовий фонд
  topic: keywords
subject: державне управління
  topic: keywords
subject: компетенція
  topic: keywords
subject: публічна влада
  topic: keywords
subject: public administration
  topic: keywords
subject: forest fund
  topic: keywords
subject: competence
  topic: keywords
subject: public authority
  topic: keywords
creator: Олександр Євгенович Волков
rights: Авторське право (c) 2019 Серія: Право
date: 2019-06-29
publication date: 2019-06-29
starting page: 92
ending page: 99
doi: 10.34079/2226-3047-2019-9-17-92-99

Теоретичні підходи до визначення норм міжнародного права, що регламентують судочинство в господарських судах України
type: item
description: В умовах глобалізації світового господарства об’єктивуються та актуалізуються питання участі національних економік в системі міжнародного економічного співробітництва. Але така участь здійснюється у своєрідному вигляді, – управлінський алгоритм якого досить яскраво проявляється через надбання геоекономічної науки. In the conditions of globalization of the world economy issues of participation of national economies in the system of international economic cooperation are objectified and actualized. But such participation is carried out in a peculiar form, the managerial algorithm of which is quite clearly manifested through the heritage of geo-economic science.
subject: Статті
  topic: section
subject: господарське право
  topic: keywords
subject: судочинство
  topic: keywords
subject: міжнародні стандарти
  topic: keywords
subject: commercial law
  topic: keywords
subject: justice
  topic: keywords
subject: international standards
  topic: keywords
creator: Сергій Олегович Алєксєєв
rights: Авторське право (c) 2019 Серія: Право
date: 2019-06-29
publication date: 2019-06-29
starting page: 79
ending page: 92
doi: 10.34079/2226-3047-2019-9-17-79-92

О научных конференциях в области права и не только
type: item
description: В статье рассматриваются вопросы проведения научных конференций в области юриспруденции. Рассматривается классификация научных конференций, основные цели их проведения, выделяются основные этапы их проведения. Обращается внимание на проведение псевдонаучных конференций, приводятся и раскрываются их признаки. Вносятся предложения об унификации требований к проведению научных конференций, а так же их проведения только под эгидою Академии юридических наук Украины The article discusses the issues of conducting scientific conferences in the field of jurisprudence. We consider the classification of scientific conferences, the main objectives of their conduct, highlights the main stages of their conduct. Attention is drawn to pseudoscientific conferences, their signs are presented and disclosed. Proposals are being made on the unification of requirements for holding scientific conferences, as well as their holding only under the auspices of the Academy of Legal Sciences of Ukraine
subject: Статті
  topic: section
subject: научная конференция
  topic: keywords
subject: классификация конференций
  topic: keywords
subject: цели и задачи конференций
  topic: keywords
subject: Академия правовых наук Украины
  topic: keywords
subject: псевдонаучные конференции
  topic: keywords
subject: единая электронная библиотека материалов конференций
  topic: keywords
subject: scientific conference
  topic: keywords
subject: classification of conferences
  topic: keywords
subject: goals and objectives of conferences
  topic: keywords
subject: Academy of Legal Sciences of Ukraine
  topic: keywords
subject: pseudoscientific conferences
  topic: keywords
subject: a single electronic library of conference materials
  topic: keywords
creator: Николай Леонидович Шелухин
rights: Авторське право (c) 2019 Серія: Право
date: 2019-06-29
publication date: 2019-06-29
starting page: 72
ending page: 79
doi: 10.34079/2226-3047-2019-9-17-72-79